Skrämselunderhållning blir allt populärare världen över.
Extremt otäcka attraktioner lockar de som vill testa sina gränser.
De extremare varianterna ger de medverkande offrets upplevelse.
De ger sitt godkännande till att bli torterade fysiskt och psykiskt.
Det finns inga laga begränsningar, stoppord eller tidsbegränsningar.
Dra ut den! Nej, du gör fel!
Anläggningarnas ägare har full kontroll när deltagarna har gått in.
Han kan inte andas.
Ni gör mig illa! Jag menar allvar! Jag är helt jävla färdig med det här!
Vi tar dig hem när du slutar andas!
- Jag vill hem! - Åh, han är rädd!
Det var ett misstag! Jag vill inte...
Nej, nej, nej...
DET ÄR GLASETS ÖDE ATT KROSSAS
- Hallå? - Är du redo för imorgon?
- Ja. - Bra. Uppdraget väntar.
Hej.
- Allie? Tack, gode Gud. Var är du? - Lugn, jag mår bra.
- Nej, hör på. Du mår inte alls bra. - Jag vet vad jag gör. Lita på mig.
Jag kan inte lita på dig när du har slutat med medicinen.
- Jag har den här. - Förlåt mig.
Det var inte meningen att det skulle gå såhär långt. Kom hem, snälla.
Jag älskar dig. Okej?
Jag vet att jag aldrig har sagt det, men det gör jag. Jag vill förtjäna dig.
Du behöver inte vara rädd. Det är jag som har varit rädd i så många år.
- Men inte efter idag. - Allie, stanna. Var du än är, vänd...
Jag heter Allison Bell. Jag gör videon enligt Perditions regler.
Jag säger inte var, men jag är här frivilligt.
Allt som händer görs med mitt tillstånd.
Jag befriar personalen från ansvar för vad som händer under besöket.
- Jag är här. - Lämna telefonen i bilen.
Bakdörren är olåst. På damernas finns en blankett. Skriv under den.
- Gud, vilket skitställe. - Det är poängen.
- Så orättvist att jag inte blev vald. - Jag ringer när jag är klar.
Jag älskar dig.
- Grymt som fan, va? Är det här? - Jag tror det.
- Zachary. - Allison.
Då börjar det roliga, då.
Jag känner redan smaken av asbest.
Det lyser här.
- Har du gjort det här förut? - Nej, har du?
Första gången.
Jag ska gå in där. Han sa det.
Wow.
- Borde du inte läsa det först? - Hur kul är det?
STRÄCK NER HANDEN
Det gör jag inte.
Jag gör det.
Gud, det är äkta.
Vad är det?
Sätt på er de här.
Gulligt.
Hur ser jag ut?
- Släpp mig! - Nej!
Var försiktig! Lugn, kompis!
Dra åt helvete.
Hjälp mig, snälla!
Hon dör! Jag behöver hjälp!
Herregud! Kom igen, älskling!
Vet du varför du är här?
För att intimvården ger mig tillgång till rakblad?
Ja, det är därför du är här just nu.
Men varför är du tillbaka efter alla år?
Vad ska jag svara på det? Att jag är helt sjuk i huvudet? Jag vet inte.
Du har olösta problem. Ingen kan klandra dig för det.
Men vill du inte hamna här igen, eller värre, så måste du tackla dem.
- Vad fan gör de? Var... - Tyst, jag hör inget.
Era själar tillhör Perdition nu. Era själar tillhör Perdition nu.
Sitt ner! Sitt ner, för helvete! Plats.
Duktig vovve!
Välkommen till Perdition.
- Blir jag filmad nu? - Du har sett våra videor. Självklart.
Varenda ögonblick av din upplevelse dokumenteras.
Är det därför kineserna är här?
De är japaner. De är från Gashadokuro, så visa vederbörlig respekt.
Kommer hela världen att se det?
Jag har valt ut dig för den här kvällen. Se det som en ära.
- Varför är du här? - Det sa jag i intervjun.
Nej, du sa vad som skrämmer dig. Det är inte det jag frågar.
- Jag har olösta problem. - En rädsla. Ett mörker.
Och vad vill du att vi gör? Bokstavligen skrämmer skiten ur dig?
- Jag antar det. - Vilken idiot som helst kan skrämmas.
Blir det bara enkla trick? Det kommer att bli tråkigt väldigt fort.
Tråkigt?
Du vet inte var du är, det vet ingen.
Vi kan vara farliga. Vi kan vara mördare.
Verkligen? Ni har en hemsida och en Youtube-kanal. Hur farliga kan ni vara?
Kvällen blir många saker. Tråkig är inte en av dem.
- Masker skrämmer mig inte. - Alla bär mask, Allison. Du med.
Det är det som finns bakom dem som skrämmer oss.
- Vad skrämmer dig, Allison? - Jag vet inte om något skrämmer mig.
Jag kanske är otydlig. Vad begränsar dig och hindrar dig från att leva?
- Jag är extremt klaustrofobisk. - Många avskyr trånga utrymmen.
Det är som att vara rädd för mörkret eller spindlar.
Om det inte beror på ett trauma.
Något mer?
Det kanske låter konstigt, men... Vintern.
- Är du rädd för vintern? - Nej, inte för vintern.
Men den påminner om min barndom.
Jag vill inte minnas min barndom.
- För många hemska minnen? - Det kan man säga.
De får inte röra oss, va?
Vi är förbjudet område. Vi är här för intervjuerna.
- Rör de mig, så knäcker jag deras käke. - Det gör de inte, var inte orolig.
Det rullar.
Hej, allihop!
Hallå?
Vem där?
Jag är inte rädd för dig!
Mörkret jävlas med hjärnan. Det spelar en spratt.
Det tar inte lång tid.
Ikväll har ni två personer i Perdition, Zachary och Allison.
Varför valde ni just dem?
Det kommer ni att få se. Det var ett väl avvägt beslut.
Efter ikväll kommer folk att prata om deras besök väldigt länge.
Säg efter mig.
"Jag tillhör Perdition nu."
Jag tillhör Perdition nu.
"Jag överlåter all kontroll"-
- "över min kropp och min hjärna till Perdition."
"Jag överlåter all kontroll över min kropp och min hjärna till Perdition."
"Jag är ingenting nu. Jag är bara Perditions leksak."
Jag är ingenting nu. Jag är bara Perditions leksak.
"Gör vad ni vill med mig."
Gör vad ni vill med mig.
- Mer entusiasm! - Gör vad ni vill med mig!
Klä av er nu.
- Va? - Nej.
Klä av er!
Nej.
Subba!
Okej!
Vill ni inte göra det själva, så får jag göra det åt er!
Sätt på er dem.
Ta av er allt.
Ta av er underkläderna, för fan.
Alltihop.
Sätt på er dem.
Det var väl inte så svårt?
ERICA RINGER
Vad skrämmer dig egentligen? Hur man besöker Perdition.
- Älskling, inte nu. - Läs vidare. Jag ska inte störa.
- Allvarligt talat, jag vill inte. Förlåt. - Gör inte såhär mot mig.
Jag ber inte om mycket.
- Jag är kär i en robot. - Var inte en subba.
Vi har inte haft sex på två månader. Låter det normalt, tycker du?
Vi är unga och har egen lägenhet.
Vi skulle kunna göra det hela dagarna, men det ber jag inte om.
Jag ber bara om lite passion.
Emellanåt. Inte en gång i kvartalet.
- Nej, låt mig vara! - Vad i helvete?
Förlåt, jag menade det inte.
Du, jag fattar.
- Du behöver inte förklara dig. - Du vet att det inte är du.
Jag vet. Det är ändå inte lätt.
Jag går ut ett tag.
Rör du dig, så dör du.
Du älskar din flickvän, men hennes beröring äcklar dig.
- Nej. - Inte?
Det är beröring som äcklar dig. Ett grundläggande mänskligt behov.
Var inte blyg.
- Skar du dig? - Ge efter. Jag vet att du vill.
Annars kommer något hemskt att hända.
Sluta!
God natt! Du står på tur!
- Allison! - Gör som jag, annars får han lida.
Det får ni båda två.
Sluta! Sluta...
Nej...
Titta på mig.
Är du beredd?
Får vi se ditt ansikte?
VEGANKANNIBAL
Inga hundar, sa ni!
Och av någon anledning trodde du oss.
Först till utgången vinner.
Tro mig, ni vill inte förlora.
Ni får 20 sekunders försprång, ungdomar. Hunden följer efter.
Iväg med er.
Hallå, vänta!
Zachary!
Hjälp mig! Hjälp mig, hjälp mig, hjälp mig!
Zachary verkar ha vunnit.
Därför blir han belönad.
Alltså förlorar du.
Det är ett dårhus!
Säg det! Det är ett dårhus! Det är ett jävla dårhus!
Säg det! Säg det!
Nej! Nej! Nej, snälla!
Jag lovar att sköta mig! Nej, jag kan inte! Nej!
- Precis därför ska du göra det. - Snälla! Nej, snälla!
Nej!
Pappa, släpp ut mig! Snälla! Jag ska sköta mig! Nej, snälla!
Ju mer du skriker, desto värre blir det. Det lovar jag.
Nej... Nej... Nej!
Släpp ut mig!
GUD SKAPADE MÄNNISKAN
Vad fan är det här?
Jack Rabes nya film. Filmmakaren från Ohio, som jag berättade om.
- Vad fan, skojar du med mig? - Vad? Det är ju bara en film.
Är det?
Ja. Att se på skräck gör mig inte störd, vilket du utmålar mig som.
Det är inte skräck, det är något annat.
När man söker upp sån här mörk skit...
Jag har sett det förr.
Jag vill bara hjälpa dig. Vill du hamna på sjukhus igen? Vill du det?
Det här är mörk jävla skit, Allie. Våldtäkt, tortyr, halshuggning?
Vad gör du? Lägg ner dem. Var inte en sån jävla subba!
Rör mig inte, för helvete!
Gå inte, snälla!
Släpp ut mig!
Hjälp mig! Hjälp mig!
Vi gör det bara. Vi gör det bara. Du är så vacker.
Hjälp mig.
Hallå?
Hej, Allison. Jag har just sett klart din ansökan.
Du är en utmärkt kandidat.
Verkligen?
Vad bra.
Jag behöver brev från din läkare om att du är vid god fysisk och psykisk hälsa.
- Går det bra? - Ja, inga problem.
Vad skrämmer dig, Allison?
Jag vet inte om något skrämmer mig.
Jag kanske är otydlig.
Vad begränsar dig och hindrar dig från att leva?
Jag kollade upp Perditions hemsida.
Ärligt talat, Allison, så ser jag inget terapeutiskt värde i det.
Du bad mig titta på hemsidan ur terapeutisk synvinkel. Jag gjorde det.
Jag har läst allt på hemsidan och övervägt det noga.
Svaret är nej.
Jag råder dig att inte åka.
Jag kan definitivt inte garantera din psykiska hälsa.
Du har gjort stora framsteg det senaste decenniet-
-efter alla trauman i ditt liv.
Du har återvänt till världen. Du har en lägenhet och en bra relation.
Kasta inte bort det för ett dumt spökhus.
Det är inte dumt. Det är det jag vill. Det är det jag behöver.
Din kärlek till skräck riskerar att rasera alla dina framsteg.
Skräck är inte bättre än porr. Det är snusk utklätt till underhållning.
Det tjänar inget högre syfte.
Det är döden till salu. Billigt, dessutom.
Allison?
Allison? Allison?
Jag glömmer att vi har haft det här samtalet.
- Behöver jag boka en ny utvärdering? - Nej, doktor Nichols. Det behövs inte.
Okej, då glömmer vi det här. Du kommer att tacka mig.
Låt mig vara!
Hunden lever! Ja!
John Hainey, 38 år. Jag har jobbat på Perdition i...
Jösses, snart tio år.
Det här är Russell. Den här skönheten heter Floyd.
En attrapp. Jag har jobbat med specialeffekter på B-filmer.
- Hur många karaktärer spelar du? - Beanie, Galna Clownen och Gorillan.
Gorillan är mest som jag.
Jag började som vit skalle, det är lägsta nivån. Grovjobbet.
Efter ett år fick jag börja spela karaktärer och uttrycka mig mer.
- Säg ditt namn. - Phil Cutter, tio år på Perdition.
- Varför vill du skrämma folk? - Jag tjänstgjorde i Irak och Afghanistan.
Jag såg hemska saker, så det här är som terapi för mig.
- Hur träffade du Bob? - Han var manusförfattare.
Han skrev ett Vietnam-manus och behövde en militär rådgivare.
Vi hade gemensamma bekanta. Manuset gav inget.
Det var vårt första samarbete. Han är intressant.
Vilka unika färdigheter för du in i Perdition?
- Vad vill du oss? - Va?
Lyssna noga nu. Det är en enkel fråga. Vad är det...
- ...du vill oss? - Jag förstår inte vad du menar.
Vad vill du oss?
Pressa mig så långt det går!
Vad... Vad gör ni med henne?
Vad gör ni med henne? Sluta!
- Vad vill du oss, Allison? - Sluta! Jag vill att ni slutar!
Fel svar.
- Vad vill du oss, Allison? - Det kändes som att jag drunknade!
Ni får inte göra såhär!
Sluta! Sluta, ni dödar henne!
- Vad vill du oss? - Få mig att möta min rädsla!
Vilken rädsla?
Pappa.
Sluta! Det är något fel med henne!
Allison, lyssna på mig! Du har panikångest, okej?
Jag säger en sifferserie och du upprepar den. Förstår du?
Hör på nu. Nu kör vi. Två, fem, fyra-
-sex, noll, åtta, nio.
Sex, noll, åtta.
- Vad händer? - Lugn, allt är under kontroll.
Lugn. Sex, åtta, fyra, ett, tre, sju, två.
Sex, åtta, fem... Nej, fyra...
Ingen fara. Lugn. Det är ingen fara.
Ett...
Ta det lugnt. Det är ingen fara.
Kom igen. Sluta! Sluta! Släpp mig! Hjälp!
- Sluta! Släpp mig! - Släpp honom!
- Varför sa du "pappa"? - För att jag är störd.
Nu kommer vi någon vart.
- Varför är du här? - För att se vad jag klarar!
För att jag är rädd för att aldrig bli något.
Jösses, hipstern. Kom du på det alldeles själv?
- Var har du hört det? - Från mina föräldrar.
Det låter som att de känner dig väl. Vad sa de mer?
Att jag inte är stark nog. Att jag är vek.
- Att jag är en förlorare! - Fortsätt.
- Du! - Jaså, vill du prata nu?
Okej.
Vill du berätta det jag vill höra?
Ja, jag är idel öra.
Jävlar! Såg du?
Helvete!
- Jag har en present åt dig, gumman. - Nej! Nej!
Nej...
Nej!
Nej! Nej!
- Jag drunknar! - Håll käften och drunkna, då!
- Berätta om din far. - Dra åt helvete!
- Det här är ingen lek. - Varför? Du är en jävla tönt i en mask.
Jag kan inte hjälpa dig.
Fan. Den här masken kan dra åt helvete. Jag är trött på den.
Jag borde ha varit stripptjejen.
Jag är snyggare än den subban. Hon bara säger: "Jag är Haineys fru!"
"Jag borde få vara stripptjejen." Dumma jävla subba.
Vad är det?
Är det bra?
Titta på mig.
Vem är din syster?
Vem älskar dig?
Det kan du ge dig fan på.
Vi sticker härifrån snart, okej? Det är bara tillfälligt.
Ta en pistol.
Jag är så snygg.
Hjälp!
Hjälp! Hjälp!
Hjälp mig! Hjälp!
Ser du?
Det är Botticellis karta över helvetet.
Perdition är mitt helvete.
Tills vidare, ditt med.
Du förstår, brottet som förde mig hit var feghet.
Jag tog mig inte ens överst i den första kretsen.
Du förstår, jag står precis utanför grindarna.
Så jag måste sona mina synder varje dag.
Min familj åkte på semester till New Jersey varje sommar.
Wild Wood.
Mamma, pappa och min bror Joey.
Joey var två år äldre än jag. Han tyckte alltid bäst om spökhusen.
Jag var rädd som fan för dem-
- och han retade mig tills jag till slut följde med honom.
Till och med då blundade jag under hela åkturen.
Den otäckaste hette Avgrundsdjupet.
En kväll när vi var där brann den ner.
Joey och jag var på åkturen när den brann ner.
Halvvägs genom åkturen stannade vi.
Lyset slocknade. Det var rök överallt.
Stället slukades av lågorna på några sekunder-
- men en man med ficklampa gick förbi och hittade oss.
Han drog upp oss ur vagnen och sa åt oss att hålla varandras händer.
"Släpp inte" sa han. Så han höll min och jag höll Joeys.
Han ledde oss genom en brinnande labyrint och sökte en utgång.
Vi kunde inte andas eller se.
Det var då Joeys hand gled ur min.
Och jag sa inte ett ord.
Jag var för rädd.
Jag fortsatte och drogs framåt.
Det var först när vi kom ut som de insåg att Joey inte var kvar bakom mig.
Men då var det försent. Stället var ett inferno.
Men de la inte skulden på mig. Jag var ju bara en unge.
Jag kunde ha sagt något. Jag kunde ha gjort något.
Jag lät Joey dö för att jag var för rädd.
För att jag ville fortsätta leva.
- Vad gjorde han mot dig? - Jag minns inte.
Hur illa var det?
Allison.
- Svara på frågan. - Jag kan inte.
Jag kan inte. Snälla, jag kan inte.
Okej. Ner under vattnet igen, då.
Släpp in mig! Öppna dörren nu!
Öppna! Nu!
Låt mig vara!
Vad har jag sagt om att låsa dörren?
Upp med dig!
Ta av den nu! Var det därför du låste? Ta av den! Bort med den!
Hur hanterade du din mors bortgång?
Hur tror du? Jag var tio. Det sög.
Jävla cancer.
Jag trodde att hon tog sitt liv.
Så kan man se det, visst. Så ser inte jag det.
- Hur ser du det? - Hon sökte desperat en utväg.
Cancern fanns där. Den syntes inte under mikroskop, men den slukade allt.
- Han släppte in den. - Din far?
Monstret.
Hur reagerade han på hennes död?
Jag vet att du inte vill diskutera det, men det borde ha hanterats tidigare.
Jag hanterade det på sjukhuset i två år.
Inte ordentligt, annars hade du väl inte varit tillbaka?
Han drack mer, mer än han redan gjorde.
Hur påverkades du av det beteendet?
Det är svårt att minnas, men det finns där.
Det finns alltid där.
Vilket?
Tyngden. Klumpen i magen.
Giftet i mina ådror. Det är hans blod också.
Det är svart och vidrigt.
Ju mer jag tvingas tänka på det, desto mer vill jag klösa ut mina jävla ögon!
Jättebra. Nu börjar vi komma någon vart.
- Varför valde du henne? - Hon verkade bäst.
- Det är något du inte avslöjar. - Jag kan inte berätta alla hemligheter.
- Hon knäckte min näsa. - Ska du grina över det nu?
- Jag kan knäcka din näsa, din jävel. - Du vet hur spelet ser ut.
Jag är den ende som vet allt. Gillar du det inte, så var inte med.
- Något är fel på henne. - Här är hennes papper, okej?
Läs läkarutlåtandet om du vill.
- Gör dig av med henne. - Inte med nyhetsteamet här.
- Skicka hem henne. - Hon behövs här ikväll.
Just nu ger hon oss en sjuhelvetes föreställning.
Fattar du inte? Jag försöker ta oss till nästa nivå.
Allt hänger på det här. Perdition borde vara bäst.
Vi borde sola oss i glansen, men jag har fjorton jävla dollar på kontot-
-och äter makaronilåda!
Och du måste välja den mest instabila, galna subba du kunde hitta?
Sen pillar du i hennes sköra hjärna för att se om det blir fyrverkerier.
Vad hände med att hjälpa folk?
Gillar du inte hur jag sköter stället-
-så gå. Ingen hindrar dig.
- Du får betala för min näsa. - Skicka en räkning.
Ställ dig längst bak i den jävla kön som alla andra.
Perdition kommer att misslyckas. Och du är en värdelös manusförfattare.
- Ursäkta? - Du hörde mig.
Ligg kvar, Bob.
Vad gör ni? Stick!
Vi är inga jävla skådespelare, okej? Vi leker inte, det är på riktigt.
Vad menar du med "på riktigt"?
Riktigt betyder riktigt. Pratar du engelska, din dumma subba?
Vad fan säger ni? Vad fan gör ni här?
Ut, för helvete!
- Hallå? - Hej, det är jag.
- Jag vet att det är du. Vad vill du? - Är Taylor där?
- Han gör läxorna. - Jag ville bara säga hej.
- Säga att jag älskar honom. - Vi har inte lika mycket fritid som du.
- Jag ska säga att du ringde. - Rene, jag behöver prata med Taylor.
Var inte så hjärtlös. Det var en månad sen.
Det är inte rätt tillfälle.
När... När är det rätt tillfälle?
Du ligger två månader efter med underhållet. Två månader!
- Jag vet, men jag saknar honom. - "Jag vet. Jag vet."
Taylor behöver mat, Bob. Han behöver kläder och sjukförsäkring.
Han ligger efter med läsningen och jag behöver läxhjälp. Har du råd med det?
- Nej. - Du har aldrig pengar.
Du får prata med Taylor när du har betalat din skuld.
- Jag är hans pappa, Rene. - Visa det, då! Något mer?
Ja. Dra åt helvete.
- Trevligt. Skithög. - Nej, Rene! Låt mig prata med...
Din jävel!
- Nästa lek heter "Spring". - Jag vill inte leka. Jag fryser.
"Jag vill inte leka!" Jag frågade inte, din vekling!
- Är du rädd? - Den är inte laddad.
Tänk om.
Det är ingen poäng att gråta, skitunge. Det tjänar ingenting till.
Jävlar!
- Nell, svara. Är allt okej? - Hon är beväpnad!
- Jag hörde inte. - Vi slår dem med häpnad!
Stäng av skiten.
Som sagt, nästa lek heter "Spring".
Målet är att inte åka fast. Åker man fast, så förlorar man.
Jag föreslår att ni inte åker fast.
Spring nu.
Spring, små grisar! Spring!
Nu jagar vi, syrran.
- De dödar oss, för helvete. - Tyst.
Hörde du?
Nu har jag dig!
- Får man en cigg? - Ja. Kommer Cathy och hämtar dig?
Ja, hon kommer om ett par minuter.
Flickan är skadad och skör.
Det syns i hennes ögon. Det hugger till i hjärtat.
- Jag förstår vad hon går igenom. - Vad menar du? Hon är en dåre.
Du är galen.
Det säger du för att du inte vet vad hon har gått igenom. Du är ett arsel.
Tror du att vi någonsin går för långt? Så att folk blir åt helvete för gott?
Nej, så långt har vi inte gått. Inte än.
Det är för mycket vitt brus. Vi måste gå längre och längre.
Annars blir vi bortglömda. Jag vet inte. Som om vi aldrig hade funnits.
Vad är det för fel på det? Jag tog jobbet för att få knulla med dig.
Stället är ett skämt. I Japan är grymhet vackert. Amerikaner förstår inte.
Jag borde inte ha låtit dig släpa hit mig. Vill du att jag stannar-
-så får du suga av mig.
Tänker du göra det eller inte?
Vänta, snälla!
Var det ett ja?
Jag var först. Alla stal det från mig. Alla jävla filmbolag och kedjor.
Alla perversa östkusthipsters och skräckregissörer utan något att göra.
Kom ihåg varför du började. Inte för att bli bäst eller tjäna pengar-
- utan för att du vaknar kallsvettig varje natt.
- Jag är så jävla rädd. - Då har du kommit rätt.
John, röker du igen? In med dig.
Jag måste sticka.
Stanna! Vänd dig om.
Vet du vad? Du vann! Det betyder att du får behålla livet.
Den lilla jävla skiten får dö!
- Allison, låt dem inte döda mig! - De dödar dig inte.
- För det här är på låtsas. - Nej, du har rätt.
Vi ska inte döda honom, för det ska du göra.
- Rikta vapnet mot hans huvud, för fan. - Nej.
Vad? Tror du att grabben är annorlunda mot alla män som har utnyttjat dig?
Kom igen, Allison. Den lilla jäveln kommer att börja på college-
- och på sin första fest kommer han hitta en full, intet ont anande tjej-
- få henne ensam, dra av hennes trosor, trycka ner hennes ansikte i soffan-
-och våldta henne.
Jag skulle aldrig göra det, jag svär!
Lögnare. Den jäveln ljuger! Tänker du låta det hända, Allison?
Hon får leva med det livet ut, tänker du låta det hända?
Tänker du göra något åt det och döda honom nu?
Gör det, Allison. Gör det!
Gör det!
Vad i helvete? Herrejävlar! Vad i helvete!
- Helvete! - Jag gav henne rätt pistol.
- Han är död! - Gav jag henne fel pistol?
Det är attrappen! Han ska inte dö! Det var inte mitt fel!
Hjälp!
- Hjälp! Snälla! - Skynda på, för helvete!
- Snälla! - Kom igen! Ta henne! Vad fan hände?
- Har du diskat, älskling? - Ja, pappa.
- Är det något du vill berätta? - Nej, pappa.
För det är en skål-
-som saknas i skåpet.
Och det lustiga är att jag hittade den i soptunnan.
Den var krossad och det var blod bredvid soptunnan.
Jag tappade den från diskhon. Den gick sönder.
Skar du dig?
Var är kroppen? Lämnade ni kroppen i skogen?
Jag visste inte vad fan jag skulle göra! Vill du att jag hämtar den? Okej.
Ta hit kroppen. Jag kommer på vad vi ska göra.
Du är fastspänd för din säkerhets skull. Så du inte skadar dig.
- Var är Zachary? - Det var en olycka.
- Vi måste ringa polisen. - Nej, ingen polis.
- Vi dödade honom. - Du kramade avtryckaren. Ingen polis.
- Det är mord. - Säg inte så. Säg aldrig så igen.
Det var en olycka. Ingen bär skulden. Ingen behöver få reda på det.
Vi dödade honom.
Allison, jag tänker inte hamna i fängelse.
Jag tänker inte förlora det lilla jag har kvar för hans skull eller för din.
Jag begraver er båda två hellre än jag låter det hända.
Utmana mig inte.
Vad ska vi göra nu, då?
Jag kanske känner någon som kan ge dig ett nytt perspektiv på allt.
Hjälp! Hjälp mig, någon!
Hjälp mig, någon!
Är du beredd?
Någon!
Gå, då. Det är dags.
Hjälp mig! Hjälp mig, snälla! Snälla, vi måste ringa polisen!
Jag vet inte vad ni vill! Släpp mig!
Nej! Nej! Va? Nej! Nej!
Var inte rädd! Var inte rädd. Förlåt att jag bar mask. De tvingade mig.
Det var det enda sättet de lät mig träffa dig.
Jag vet att jag skadade dig. Jag var inte frisk efter din mamma dog.
Det var spriten, det var inte jag. Det var aldrig jag.
Jag har avtjänat mitt straff och fick betala för det jag gjorde mot dig.
Du har inte betalat ett skit, din jävel!
Du får inte rymma igen. Vi kan få det som förr igen.
Det minns du väl? Minns du inte hur bra jag fick dig att må?
Det minns jag. Jag tänker på det varje dag.
Och varje natt.
Nej. Nej!
Det här är för alla gånger du torterat och förnedrat mig! Din jävla skithög!
Jag fick teaterblod i ögat från blodpåsen. Det svider som fan.
Vad i helvete?
Allison.
Lögnare.
Du, gör ingenting du kommer att få ångra.
Jag var med på det redan från början. Jag är en i personalen.
Det är en del av föreställningen, en del av upplevelsen.
Att ta hit min far också?
- Jag vet ingenting om din far, okej? - Du ljuger.
Jag litade på dig!
Hör på. Du behöver hjälp, Allison.
Lägg ner spikklubban.
Vi ringer SOS Alarm tillsammans.
Snälla.
Sluta, Allison! Det är inte på riktigt!
Förlåt, Allison! Förlåt mig!
Din jävel!
Det där kändes bra.
Allison, du...
Du gjorde det.
Du överlevde Perdition.
Du, jag är stolt över dig, men...
Nu är det dags att lägga ner spikklubban och åka hem.
Det är över.
Allison, lägg ner den. Nej, vänta!
Herregud. Allison, bara...
Sluta innan du orsakar större skada. Du har fått ett mentalt sammanbrott.
Nej, Bob. Jag har gjort ett genombrott.
- Pappa? - Taylor.
Mamma ville inte att jag skulle ringa, men hon duschar.
Jag ville bara säga att jag saknar dig och älskar dig jättemycket.
Jag älskar dig med. Du...
Jag kommer alltid att älska dig. Förlåt för allt.
Varför gråter du, pappa?
Pappa? Pappa?
Nej... Nej...
Jag visste vad kartan i din mask var innan du sagt ett enda ord.
Vet du vad som finns längst ner i helvetet?
Charlataner och bedragare.
Det är allt du någonsin kommer att bli.
Herregud!
SAMTAL AVSLUTAT
Stick.
Nu är det bara vi kvar.
Lugn. Det är snart över.
Hej då, pappa.
- Det har hänt igen. - Jag vet.
Jag tycker inte om det. Det känns fel.
Det känns fult.
Jag ska ta dig härifrån. Jag ska få oss härifrån, båda två.
Okej, mamma.
Kalla mig inte för det. Jag är din syster, okej?
Okej.
Det här är min avslutningsvideo. Det här var en viktig natt för mig.
Den var fylld av rädsla och hämnd.
Acceptans. Död. Pånyttfödelse.
Det var verkligen vackert.
Jag överlevde Perdition.
- Jag svälter ihjäl. - Är det hundbajs i så spyr jag i din mun.
Vem fan är det?
Släck lyset, rövhål!
Översättning: Mika Wainonen www.ordiovision.com